24 март 2008 г.
На тази дата е родено едно малко момче,
Синсиър Израел Найджир Грант,
синът ми.
Това е синът ми.
Знаеш ли къде бях аз?
Не, не до болничното легло.
Не, не и в чакалнята.
Аз бях зад решетките.
Спомням си, когато ми се обадиха,
по-точно, когато ме свързаха.
Прекрасно момченце,
а аз не бях там, за да го посрещна, когато дойде на този свят.
Забавно е.
Пуснаха ме следващата седмица.
Първи април. Рожденият ден на баща ми.
Прибрах се на първи април. Голям майтап.
Спомням си как влязох в сградата.
Всички започнаха: О, Примо, Примо. Леле.
Майната ви на всички. Искам да видя сина си.
Качих се по стълбите. Бях нервен.
Не бях виждал дъщеря си от много време.
Отворих вратата. Всички ме поздравиха.
О, добре дошъл у дома. Добре дошъл.
Да, хубаво е. Приятно ми е. Мръдни. Искам да видя сина си.
И влязох в стаята.
Имаше малко бебче, толкова голямо,
лежеше на леглото. Цялото увито с одеяла, светлосиня шапка на главата.
И това беше синът ми.
Само това повтарях: Това е синът ми.
Спомням си, че дъщеря ми дотича в стаята и.
Татко, това е Синсиър.
Синсиър, това е татко.
Аз казах: Да, миличка.
Вдигнах сина си.
Никога не съм...
Не си спомням някога да съм плакал толкова през живота си,
дори когато дъщеря ми се роди.
Но плаках като бебе,
защото пропуснах най-важната част от живота на сина си,
неговото пристигане.
В този ден, обещах на детето си, заклех му се.
Заклех се на сина си и на дъщеря си.
Никога повече няма да ви оставя.
ПЕТ ЗВЕЗДИ
- Как е, момче? - Как е, братле?
Добре изглеждаш, братле? Да. И ти, човече!
Как е?
Как си, малък?
Не те бива на баскет. Не те бива на баскет.
Мамка му. Я виж ти.
- Как е, човече? - Бива ли?
Не поздравяваш? Бързам, братле.
Чакай малко. Защо бързаш толкова, братле?
Трябва да вървя, човече. Бързам.
Успокой се, братле. Как е при теб? Пополека, братле.
Защо така? Защо си толкова нервен?
Ей. Успокой се, братле.
Само нещо да си кажем, човече. Кога ще започнеш да пласираш за мен?
Не искам да работя за теб, човече.
Не съм такъв. Не съм такъв, човече.
Няма да му говориш така, кучко. Мислиш се за важна клечка.
Какво значи не си такъв? По дяволите, човече.
Порасна ти работата. Какво, човече?
Пълниш ли джобовете? Добре ли си? Ядеш ли?
Хей, Джон!
Я виж ти, Рейло, паралията. Примо.
Рейло. Как си момче? Нищо, човече. Разпускам.
Какво правиш с малкия? Тъкмо минаваше оттук, говорим си.
- Добре ли си? - Няма проблем.
Тъкмо щях да се чупя. Тук е адска жега.
Рейло, искам всичко да е точно. До после.
Добре.
Къде беше, човече? Не съм те виждал от погребението.
Разпускам, братле. Излизай почесто, човече.
Стоиш си вкъщи. Не е толкова депресиращо, колкото изглежда.
- Е, да, вкъщи съм. - Ами излез.
По улиците е по-оживено.
Съжалявам за стареца ти.
Оценявам го, човече.
Няма проблем, братле. Да. Съжалявам за стареца.
Вие всички ли познавахте татко? Да. Беше добър човек.
Мел беше върхът, сещаш ли се? Всички познаваха баща ти.
Уважаван беше. Помни го.
Но сега си тук,
с маратонките. Нека те видим в действие.
По-добър съм от теб.
- Не се пресилвай. - Едно на нула.
Аз съм, пале.
- Фал ли ще е? - Не ми плачи.
- Една точка. - Бутна ме.
Точка за мен. Играеш като малко дете.
Само се перчиш. Хайде, човече. Да играем.
- Вдигай си ръцете. - Да играем.
Моя топка. Ти гониш.
Край на играта! Хайде да си ходим!
Време беше.
Как е майка ти, човече? Добре е.
Как се справя?
Живее си. Знаеш как е.
Ще се погрижим животът й да е страхотен.
Ти ще се погрижиш за това. Ще се погрижиш за нея, като мъж.
Разбира се, човече. Главата на семейството.
Всички тези тъпотии на улицата, Джей,
не са за теб.
Добри пари. Какво имаш предвид?
Много неща, но знам какво искам ти да правиш.
Искам да кажа, дължа го на баща ти, човече.
Стига, човече. Не ме разигравай като малко дете, човече.
Успокой се. Никой не те разиграва като малко дете, Джон.
Баща ти ме прибра, когато бях на твоята възраст,
показа ми всичко, което беше нужно.
Разбираш ли? Всички го уважаваха.
Блъдс, Крипс, Кингс, Ниетас, всички.
А той беше неутрален.
Знаеш ли защо? Защото и той уважаваше хората.
Имаше власт, но никога не злоупотребяваше с нея.
- Разбираш ли? - Да.
Той ме приюти, с пет бях.
Не ме дискриминира.
Научи ме на всичко, на което трябваше.
Ако сработят нещата и ти си доволен,
а аз съм сигурен, че ще си,
ще станеш един от нас, нали ме разбираш?
Ще свършиш малко работа с нас.
Нали? Предлагаш ми да стана Блъд, човече?
Това е предложение, но
ти няма да правиш същото като останалите.
Аз ще се погрижа за това.
Няма да ходиш да купуваш храна.
Няма да крадеш коли, нищо подобно.
Разбираш ли? Ще имаш моята благословия.
Аз съм пет звезди. Нищо не могат да ми кажат.
Само кажи и ще го направя официално.
Когато излезеш утре сутрин, даже и след час,
всички ще те поздравят.
Какво е пет звезди?
Не мислех, че ще трябва аз да ти обяснявам, нали разбираш?
Все си мислех, че Мел ще е тук да ти обясни.
Пет основатели, пич.
Петимата, които започнаха тази игра Блъд - Пиру.
Искам да кажа,
не е само това, което виждаш по телевизията.
В момента, четеш,
враждата между Блъдс и Крипс.
Пет звезди, ние нямаме вражда.
Разбираш ли? Ние сме генерали. Всеки ни поздравява.
Шефове сме.
Всеки ми се отчита. Нищо не става, без да мине през мен.
Преди това минаваше през мен и баща ти.
Обичам го до смърт, но това което ме научи, ще го използвам.
Ще направя за теб, това което той направи за мен.
Ще те взема под крилото си. За нищо няма да се тревожиш.
Разбираш ли? Готов ли си да се прибереш у дома?
Наистина ли си мислиш, че е случаен куршум?
Ами,
трябва да запомниш, синко.
Улиците говорят. Улиците са зли.
Разбираш ли? Искам да кажа,
че хората са лоши.
Хората му завиждаха за уважението, че беше уважаван.
Разбираш ли? Казваха:
Какъв е този?
Ами аз? Ами за мен какво?
Изчакай малко.
Ало?
Как е?
Какво?
Не можеш ли да се справиш?
Искаш да ида чак там?
Добре. Идвам до 15 минути.
Петнадесет минути, човече.
Виж сега, ето какво.
Ела към нас, ще поговорим.
Имам предвид, че ще го обсъдим. Добре.
Май си правиш купон.
Просто си седя, разпускам, човече.
Май имаш проблем. Какъв ти е проблемът?
- Тук съм. - Знам, че си тук.
По дяволите. Искам си парите. Ето какво.
Както ти казах, дай ми два дни и ще си ги получиш.
Още два дни.
Можеш да пратиш армията си, екипа си, наричай ги както искаш.
Нали ме разбираш? Аз ще ги върна с празни ръце,
нали ти е ясно. Виж сега. Тук стана трудно, човече.
Искам да кажа в затруднение съм. Не ме интересува!
Моята работа е да доставя пакета, това е моята част.
След два дни? Още два дни? Само това искам, човече.
От две години работим заедно, братле. Така че, просто. Нали разбираш?
Добре.
Два дни. Бях груб. Добре, човече. Пази се, чуваш ли?
- Само бизнес. - Няма проблем.
Само бизнес. Само бизнес.
Шибан бизнес. Само бизнес, нали?
Дай на мен.
Но, нали знаеш,
в момента даже стоенето в кухнята е привилегия.
Ако ми покажеш как се прави, можем двамата да го направим заедно.
Ето защо царевицата ти сладни.
Какво? Гледай си твоята работа и не ми влизай в кухнята.
Може би трябва да съм в кухнята с теб по-често.
Ще научиш тайните ми.
Ако разбера, че някой готви като мен, ще знам откъде ги е научил.
От теб.
На никого няма да кажа. Не слагам захар в царевицата.
- Време е за ядене, деца? - А?
Хайде. Време е за ядене.
Хайде, Иния. Илай?
Илай?
Време е за ядене. Ела да ядеш. Ела да ядеш.
Гладен съм.
Открих го. Иди да го изхвърлиш на боклука.
Яжте.
Когато бях малка, исках да бъда примабалерина.
Исках да съм от важна личност,
да променя живота на някого.
На кого?
Не знам.
Какво искаш да бъдеш? Да не би учителка?
Не! Искам да кажа, може би. Не знам. Може би?
Не знам. Не мисля, че децата ще ме харесат.
Как се виждаш?
Не знам.
Седни.
Досега била ли си на зоопарк?
Ама че въпрос, не.
- Просто питам. - Не съм.
Защо?
Не знам. Защото... Дори и на училищна екскурзия ли?
Не. Искам да кажа, отдавала ми се е възможност,
просто не съм отишла.
- Защо? Страх ли те беше? - Не.
Кажи ми каква е причината. Защо не? Не е ли детинско, а?
Малките деца не ходят ли... Не знам.
- Виждала ли си гризли? - Не.
Достигат до над два метра, сто и петдесет килограма.
Много за страховити, но в същото време са като малки котенца.
Много са игриви, просто.
Готини са. Трябва да ги видиш.
- Хубаво ще е. - Да те заведа ли?
- Каниш ли ме? - Май да.
Мисля, че може.
Точно навреме. Какво става, човече?
- Как е момче? - Как е, хей?
Релаксирам, човече. Как е? Какви ги вършиш?
Релакс, братле.
Целият квартал мирише на л...
Говориш глупости.
Братле, до после? Къде беше?
Имам си гадже. Добре. Семеен живот. Ясно, ясно.
Ей, как е?
Как си?
- Всичко точно ли е. - Да.
Всичко е наред.
- Добре. Пази се. - Добре, човече.
Как е, ей?
Много хора те пазят.
- Късмет, синко. - До после.
Как е храната?
Хубава е.
Макар че мразя зеленчуци, май зеленото е такова.
Видял си се с Джазмин днес?
Как беше?
- Бива. - Бива?
Какво, мамо? Не те ли учих как да говориш,
та ми отговаряш с една дума?
Мила е, мамо. Мила е.
Няма да ме има утре вечер.
Къде ще ходиш?
Ами, навън. Къде навън? Да нямаш среща?
О, Боже. И какво?
- Ще играем на бинго. - Бинго!
В къщата на тити?
Аха. Петък е.
Ти ми каза да изляза от къщата и да се заема с нещо,
така че ще играя бинго при Тити. Предай поздрави на Тити.
Тя питаше за теб, защо сам не я поздравиш.
Не искам да ходя там. Дразни ме.
Има от онези дивани, проклетите, с найлона. Ще прилепне по кожата ми.
Мразя... Мразя къщата й.
Защо ме гледаш така? Знаеш какво имам предвид.
Знаеш, че слага найлона, за да предпази мебелите.
Да.
Тя предпазва мебелите от 40 години.
Мебелите са там през последните 40 години, защото...
За да ги запази и през следващите 40 години?
Кажи й да го махне. Вече и ти започваш,
слагала найлон.
Хайде, мамо.
Наясно ли си с...
- За какво? - Безопасния секс?
Стига, мамо. Не започвай с това.
А с кого ще си говориш за това?
На мен са ми ясни. Какво ти е ясно?
В училище имахме специални часове. Добре. И какво научи?
Първо, научих как да слагам презерватив.
Нали?
Едно време не се налагаше да слагаме презервативи, защото...
Стига, мамо. Тогава имахме по един партньор.
Не се прескачаше от партньор на партньор.
Имаш си един мъж
и не ти трябва презерватив.
Няма нищо лошо да си с повече от едно момиче.
Какво?
Не съм те възпитала да ставаш любовчия.
Възпитах те различно.
Стига, мамо. Учих те да уважаваш...
Учих те да уважаваш жените.
Аз уважавам жените.
Ако Джазмин дойде разплакана тук, ще си го отнесеш.
Мамо, тя няма да дойде тук разплакана. Ако Джазмин дойде тук
и се оплаче от теб, ако каже, че си й разбил сърцето,
ще си имаш работа с мен, момче.
Обичам те, мамо. И аз те обичам.
Климатикът е включен.
Защо тогава не работи?
Обади се на хазяина.
За да дойде и да му фрасна един? Защо ще го удряш?
Защото много ме дразни.
Вчера ми писа:
Ако не можете да си платите наема,
ако не ви се остава,
ще ви върна депозита.
Оплаква се. Не ни оправи вратите цели шест месеца.
Колко време чакахме за вратите,
банята, мивката беше прецакана? Шест месеца.
А сега се оплаква за един месец?
И ми казва, че мога да си получа депозита обратно?
Да дойде да ми даде депозита, че да го сритам,
ще го ритам из целия квартал,
а после, ще го пратя на кораб обратно в Нигерия.
- Не можеш да му посягаш. - Защо?
Може да повика полицията.
Затова ще свърша работата както трябва.
- Да го убиеш? - А?
Ще го убиваш ли? Не. Няма да го убия.
Само ще го вкарам в кома.
Да заспи за постоянно.
Смешно е. Не го казвай.
Не го казвай.
Дай ми я!
Дай му я и го остави намира.
Защо плаче? Влезе вътре с малката пръчка.
Дай му я.
Дръжте се добре.
- Не е в мен. - Иная, дай му го.
Дай му го. И бъди добра.
Стига вече с това, няма да ходим в парка
и всички ще останат у дома да подремнат.
Не, аз... На Илай, защото...
Трябва да е: Ала-бала, пу ти гониш!
Ще трябва да измислим нещо, защото съм бременна.
Какво?
Значи ще си имаме бебе.
- Още едно. - Да.
Ще трябва по-голямо място, повече стаи.
Екип сме. Ще се справим.
Целувка?
Така ли ще е седем месеца? Няма да мога да стигна?
По-зле ще е.
Обичам те.
Как е?
- Какво става? - Релакс.
Кажи ми какво става?
Готов съм да направя малко пари. Добре.
Трябва да знаеш, че не е лесно. Знаеш го, нали?
- Да, знам. - Какво знаеш?
Е, не съм експерт, но ще се науча.
Добре, но все пак от един килограм колко пари се изкарват?
Само от един килограм са
три до пет хилки.
След като извършиш доставката, пакетът е непокътнат.
Две минути, едно обаждане.
Курабиите са готови.
Всичко е закодирано.
Няма да казваш: Доставката е направена.
Защото все едно сам си се предал.
А занимаваш ли се с това, вършиш сериозна работа.
Няма място за грешки. Няма място за недоглеждане.
Само една дребна грешка
и ще получиш голяма присъда.
След това... Като говориш така, всичко изглежда,
като смъртна заплаха, братле.
Е, ти какво мислиш, че правим?
Аз искам да изкарам някакви пари, човече.
Братле, ако е за някакви пари, хвани се в Макдоналдс.
Стига, човече. Знаеш за какви пари говоря.
Добре тогава. Чуй аз за какво говоря.
За едно и също нещо говорим.
Ти каза, че искаш да възмъжееш. Тук няма място за момченца.
Чувам те. Добре, слушай тогава.
Значи така,
отиваш да вземеш пакета. Парите са в теб.
Вземеш ли го, следваш един маршрут.
Без спирки, не се отбиваш никъде.
Няма да се спираш при момичето си, нито при приятелите си.
Следваш един маршрут право при дилъра. Хубаво.
Не, не е "хубаво".
Следваш един маршрут.
Не казвам, че съм...
Ела с мен.
Това е синът ми - Синсиър.
Ела. Ела. Бързо.
Ела тук. Път-път. Ела тук.
Не искат да ми дадат.
- Не ти дават? - Не.
Добре. Какво е това, ударено?
Да видим.
Добре, чуй ме. Искам да направиш нещо за мен.
Не. Погледни ме. Погледни ме.
Искам да направиш нещо за мен.
Татко в момента работи.
- Ще излезеш ли за малко? - Да.
- А аз ще дойда след малко? - Да.
- Разбрахме ли се? - Да.
Ще ме прегърнеш ли? Не така. Искам с чувство.
Бягай, дебеланко. А аз идвам след малко, нали?
- Добре. - Нали?
Не искам вечно с това да се занимавам, човече.
Трябва да се грижа за семейството си.
Те зависят от мен.
В крайна сметка, всичко правя за семейството си.
В момента стават промени за семейството ми.
Същността е в това.
Аз нямам работа с пакетите.
Имам деца.
Четири.
Не го правя заради себе си, нали разбираш?
Особено, когато се сетя за Синсиър.
Докторите го диагностицираха с аутизъм.
За мен той е перфектен.
Просто е различен от другите деца,
защото не осъществява визуален контакт с непознати.
Синът ми е перфектен.
Хайде, Зоуи, слез.
Хайде.
Ще те оставя да опиташ, но не се дъни.
Пробвай веднъж, да видим какво ще стане.
Ще се справя, човече.
Тук няма прошка.
Нещата са сериозни.
Изглежда тиха.
Може би текила.
Приятно прекарване, мила.
Вземи си. Направи проба.
При теб винаги има нещо ново.
Нарича се Барак Обама.
Това е Мишел Обама.
В комбинация правят Здравеопазване.
Добре. Ще се видим в края на нощта.
- Намини пак. - Задръж мострата.
Добре.
Какво става момчета? Лични карти?
- И двамата? - Да. Това съм аз.
Голям късметлия.
Благодаря, човече.
Искаше да знае, дали можеш да отидеш като охрана в клуба му тази вечер.
За Тони Яьо, онзи от Джи-юнит.
Само за бодигард ли? Да, за бодигард.
За една вечер е. Какво мислиш?
Заемам се. Колко човека? Ще ти трябват трима или четирима.
Имам няколко човека.
Видя ли Хени? Искам да пийна.
Виждаш ли алкохола?
Не, аз ще си налея.
Брат ми.
Да беше дошъл. Добра игра. Нека поговоря с него.
Чакай, чакай, чакай.
Ще ми се да беше тук, сега. Да каже, "Човече, изпусна купона."
Затворен за 12 години. Не се тревожи. Ще се справи.
Не, 12 години е много време. Ще се справи.
Ей.
- Не пуша. - О.
Къде съм те виждал? От квартала съм. Как е?
Хей, по дяволите. Какво става?
- Какво става? - Как е?
- Всичко е наред. - Супер.
Намери си място. Сядай, човече. Хубаво шоу.
Ще седна за малко.
Малко почивка.
Какво става с теб, човече?
Работя, човече. Далеч от квартала, не се замесвам в каши.
Имам нещо. Ей, Уайт.
Това е мой човек от Еджмир. Това е братлето.
Как е, момче? Как е, братле? Познаваш ли го?
Голяма клечка. 188 Уестсайд Пиру.
Джи Би Кей Ел Ей бангърс. Ясно?
Защо да не е? Братлетата са с мен.
Няма нужда да ми казваш. Знам как се движиш.
Как е, а? Не се забърквам в каши. Ами ти?
Все така. Само законни неща, човече.
Пазя хора като теб.
Не си на улицата значи? Пазиш се.
Виждал съм те там, братле.
Знаеш... Блъд до гроб, човече. Няма да се променя, но...
Деца. Имаш ли деца, Примо?
Да, два пъти по две. Живей заради децата, човече.
След време остаряваш. Трябва да смениш плана.
Имаш ли деца, трябва да пораснеш. Да спреш с някои неща.
Да, човече. Оттеглих се.
Трябва да знаеш кога да промениш нещата. Нали ме разбираш?
В квартала те обичат и ти обичаш квартала,
но трябва да знаеш кога...
Отбивам се понякога. Разбираш ли ме?
Наминавам, показвам уважение. Оценявам го.
Гледам да не се набърквам в кашата,
знаеш че за малкото нещо могат да те затрият на улицата, братле.
Ти си Блъд. Ти си от Бруклин, братле.
Знам как е, момче.
Откъдето си ти никой не се усмихва.
Откъдето съм аз със сигурност никой не се усмихва.
Не можеш да се събудиш с усмивка и да си щастлив.
Не. Трябва да поддържаш определен имидж.
Нали ме разбираш?
Татко. Кой ти е любимият цвят?
Червено.
- Любим цвят? Червено? - Аха.
Кой е твоят любим цвят? Моят любим цвят е синьо.
Нарисувай ми една хубава риба. Какво ще нарисуваш, Инaя?
Един балон. Искаш да рисуваш балони, Инaя?
- Да. - Нарисувай ми балони.
Така.
Кръг. Така.
Добре.
Какво става, Път-път?
Не искаше да си смени панталоните. Добре. Ела тук. Ела тук.
Не искаш... Ела тук. Хайде седни.
Добре, добре, добре. Ела.
Спри?
Моля те, спри?
Добре. Стига. Напиши името на мама.
- Как се пише? - Кажи го по букви.
Ами... Две. Три.
Какво - три имена? Не ще кажа три букви.
- Кой иска закуска? - Аз!
Аз!
- Боже. - Аз!
Сама си направи си закуска.
Какво искате? Зърнена закуска?
Да!
Да видим какво пише.
Мамо, обичаш ме, защото обичаш мъже? Какво?
Какво?
А тук пише,
Честит рожден ден татко. За татко, когото обичам. Момче.
- Иу! - Това е той.
Много благодаря. Тя ме нарече момче, нали Иная?
Ау. Ужас.
- Изглежда... - Нищо не направих.
Нищо не си направила ли? Само сгъна розовата хартия?
Ще направя друго.
Опитай се да направиш триъгълник, моля?
Не знам как!
Ще закача всички рисунки на стената.
Трябва да ми направиш триъгълник, за да гo закача на стената.
Не знам как. Помоли мама да ти помогне.
Или искаш аз да ти помогна. Искам ти да ми помогнеш.
Иди за пастел, тук ще го направим.
И един дойде на вратата. Той каза...
Здравей, мили. Как си?
- Как си? - Виж го.
Ела се виж с Тити. Дойде да те види.
Здравей, Тити.
Господи. Станал си толкова красив и голям.
- Къде отиваш? - Ами, трябва...
Знаеш ли къде отива? Идва с нас на кафе с мляко.
Ще пийнем кафе. Знаеш, че мразя кафе, мамо.
Хайде. Трябва да дойдеш. Леля ти дойде да те види.
Да идем и да се видим с нея, ще пием кафе с мляко с хляб.
Изглеждаш ми отслабнала.
Тити се чувства добре. Тити дойде да те види.
А нито ме целуваш, нито ме прегръщаш, мачо?
- Хайде, мамо. - Дай целувка.
И на мен една.
О, Боже мой. Не знам.
Много бързо растат.
Не знаех, че съм била дебела, докато той не каза, че съм отслабнала.
Имаш задача, вземи един малък пакет.
После ще се видим. Нали?
Отивайте. Обясни му.
Да изчезваме.
Занимава ли те?
- Само малко. - Само малко?
В момента си пием пиенето.
Как ще поддържаме връзка?
Как е, човече?
Какво по дяволите правиш тук? Какво правиш?
Нищо. Релаксирам. Радвам се на нощта. Кой е това?
Здравей, Джазмин. Това е момичето ми, Джазмин.
- Твоето момиче ли? - Да, човече.
Хубава е. Ела тук.
- Добре ли си? - Да, добре съм.
Кажи и да се отпусне. Ние сме като семейство.
Прекалено е хубава за теб. Завърти се, мила.
Грижиш се за Джон? Разбира се. Винаги.
Не го преуморявай.
Трябва ми изпълнен с енергия сутринта.
Чао, братко.
Защо? В момента не те интересува.
Ще видим колко ще се задържиш. Стига. Внимавай какво говориш.
- За нея? - Да, човече.
Махайте се. Давай. Заведи я вкъщи, Джони.
Никакво уважение не показваш.
Какво се случи? Джон.
Какво, човече? Много се надуваш.
Никакво уважение не показваш, човече.
Къде си мисли майка ти, че си?
Мисли, че съм тук, но сам.
Сигурно се досеща, че не съм сам.
Не искам да го знае.
По-рано ме заговори за презервативи.
Какво друго каза? Спомена ли ме?
Разбира се. Теб винаги те споменава.
Какво каза? Попита: Кога е сватбата?
О, Боже мой. Млъкни. Познаваш майка ми.
А ти какво и каза? Каза ли и че се срещаме?
Виж се. Много бързаш.
Казах и, че те харесвам.
И аз и казах, че си сладурана.
Телефонът ми не спира.
Защо не изключиш звука?
Всички тези хора... Чудя се кой ли ми пише сега.
Не съм аз.
Но сериозно, не настоявай.
Може да получиш отговори, които не искаш да знаеш.
Ами ако искам да знам?
Понякога е по-добре да не чуеш някои неща.
Както когато бях на седем. Бяхме в парка.
Той винаги бягаше и аз винаги
го гонех, но никога не можех да го хвана.
Беше прекалено бърз.
И хвана дясната ми ръка с дясната си ръка,
хвана лявата ми ръка с лявата си ръка,
и започна да тича,
а аз трябваше да тичам с него, защото ме държеше за ръцете.
И аз го направих. За секунда тичах в крачка с него.
И знаех, че летя.
Станах!
Станал ли си или си буден?
Станах, мамо. Станах.
Ох!
И си изчисти стаята преди да излезеш! Чу ли ме?
Добре, Добре, Добре, мамо. Добре.
Сериозно говоря.
Да.
Няма да работя в супермаркет.
Сине, нали знаеш, работата е работа.
Стига да е честна, работа е. Това...
Какво му е на супермаркета?
Ще се отбиеш ли преди да отидеш в парка?
Ще се отбия и ще видя каква работа предлагат.
Защото Дон Хосе те чака. Вече говорих с него. Вече те чака.
Виж се. Ще дойде при мен
и ще започне да пита въпроси.
Ще ти зададе въпроси, за да ти даде работата, Джон.
Но аз не искам да работя там.
Само ще влезеш и ще те наемат?
Но ти уговаряш интервюта без да ме питаш.
Ако говоря с теб, ще откажеш.
Просто съм нащрек. Все така правиш, мамо.
Просто съм нащрек. Знам, че винаги се грижиш за мен.
Какво става? Момчето на Примо?
Примо ме изпрати. Не съм неговото момче, човече. Казвам се Джон.
- Чие момче си? - На Мелвин.
- Момчето на Мелвин? - Да, човече.
Старецът ти беше добър, човече. Безспорно, безспорно.
Ела тук, човече. Чуй сега.
Каквото и да искаш,
само ми кажи, нали така?
Мой човек си. Мелвин се държа добре с мен.
Чу ли? Добре, човече.
Супер. Аз ти нося нещо, човече.
Да, сър. Знаеш, че това го уважавам.
Това е добър бизнес.
Чакай, човече. Добре, дай да видя.
Харесва ми.
Стой където си. Стой където си. Мой човек.
- Добре. - Да, сър. Добре.
Това е добър бизнес, човече. Супер. Да, човече.
Добре. Триста за две смени.
Благодаря, братле.
Преброй ги.
Нали ти ги преброи. Вярвам ти.
Ами...
Да питам, трябва ми още работа. Има ли нещо?
Виж какво, трябва ми охрана само за два дни седмично -
петък и събота.
В момента съм притиснат, ще работя каквото има.
Сещам се нещо.
Бившият на сестра ми е пълно куку.
Нищо сериозно. Просто понякога прекалява.
Заемам се.
Чакай. Ще се обадя по-късно. Добре.
Какво става, мамо? Здравей, миличък.
- Ей, ела тук. - Какво става?
Къде беше?
Бях навън.
Ела тук.
- Стига, мамо. - Ела тук.
- Какво става? - Седни.
Какво става?
Не ме гледай така, мамо. Стига.
Да не мислиш, че не знам, Джон? Какво знаеш?
Отиде ли да поговориш с Дон Хосе за работата в супермаркета?
Стига, мамо. Не започвай. Моля те, недей.
Какво прави в парка?
Нищо. Играех с Ант. Стига.
Баща ти казваше същото, Джон.
Но аз не обърнах внимание,
защото бяхме млади и бях влюбена.
Стига, мамо. Не съм бебе. Но си ми дете, Джон.
Не съм бебе, мамо. Никого не заблуждаваш, Джон.
Не можеш да ме заблудиш.
Моля те, престани да ме разпитваш? Отивам в стаята си.
Не. Ей.
Виж. Няма да бягаш от мен, когато ти говоря.
Стига. Наистина не ми се говори сега. Сядай!
Ако си знаела какво върши,
защо остана с него толкова дълго?
Защото го обичах, Джон.
Не можех да кажа точно какво върши,
защото не бях там с него.
Той ме пазеше от тези неща.
Той те обичаше.
Сега не може да ме защити, откъде-накъде ме обича?
И когато имах нужда от нещо, той беше до мен.
Обаждаше се.
Ти не помниш, беше малък, но той... Мамо, не е само за парите.
Не става дума за парите, които получаваш на всяко първо число.
Не е за това, мамо.
Опита се да е баща, глава на семейство, но не е можа.
Познаваше е единствено улиците, затова се е върна на улиците,
и аз не можах да го спра.
Просто не можеше да е тук, Джон.
Избра да е там.
Ти не го разбираш.
Когато хората те видят, спомнят си за баща ти.
А понякога искаха да го наранят.
Не искам същото да се случи на теб,
само защото напомняш на хората за него.
И всеки ден,
всеки път, когато излезеш през вратата и отидеш в онзи парк,
аз мога единствено да се тревожа.
Аз не съм същия като баща си.
Поставяш се в същата ситуация, в която беше и баща ти.
Не, не е така. Аз не съм като баща ми.
Замесваш се с някакви...
с такива, с които не бива.
Стига, мамо, може ли да си ида в стаята?
В момента наистина не ми се говори за това.
Джон.
Какво?
Не бягай от мен.
Тук съм. Говоря ти, но ти нищо не ми казваш.
Какво искаш да ти кажа?
Искам да ми кажеш кой е бил баща ми. Какво... Кой беше той?
Казах ти... - Защо ме е напуснал, бях на пет, мамо?
Прекалено малък си, за да разбереш.
Все това повтаряш, че съм прекалено малък, мамо.
Защо никой не разбира, че вече нямам баща, мамо?
А аз нямам съпруг!
Казах ти и преди, мамо, просто вече не ми е ясно.
Не знам какво да правя.
Не знам какво искат хората от мен.
Всички ми говорят за баща ми, казват, че е толкова... че е голям мъж.
Сякаш искат да тръгна по стъпките му.
Аз казвала ли съм ти да тръгнеш по стъпките му?
Не, мамо, но аз не говоря за теб.
Кой иска да тръгнеш по стъпките на баща си?
Кой ти пълни главата с тези глупости?
Защото със сигурност не съм аз.
Беше на улицата и го застреляха в главата, разбираш ли?
Защото беше на грешното място с грешните хора.
Не искам някой да дойде да ми чука на вратата
и да ми каже: Синът ти беше застрелян в главата.
Колко пъти
само за един месец, чуваш, че нещо се е случило на някого
на улицата?
Застреляли са някого. Наръгали са някого.
Аз не съм ба... Откриха един мъртъв в сграда.
Аз и баща ми сме различни хора, мамо.
Различни сме. Ти така си мислиш.
Но не го знаеш, Джон.
Мислиш, че е било нарочно?
Не мисля, че е било случаен куршум.
Но кой би искал да го убие?
Ами, хората завиждат.
Той беше красавец, беше силен и добър боец.
Случаен куршум в главата.
Не ми се вярва.
Ще скоча към теб, става ли? Скачай.
Леле! Скачаш като балерина.
Не бях подготвен за това.
Трябва структура, баланс на тежестта.
О Боже, все тая.
Салсата е същото. Хващането.
Хей, хей, трябва да хванеш.
Хей, хей, хей, хей.
Знаеш, че Примо върти всичко, нали?
Така се говори.
А после баща ми го убиват и това е лош късмет?
Какво искаш да кажеш?
Как може баща ми да умре и никой да не знае нищо?
Какво?
Добре, ето как изглежда.
Този човек търсиш.
И дори не знам, дали ще се появи.
Но ако се появи, не избухвай. Не искам сцени.
Просто да не правим сцени.
Господа. Дами.
Давайте. Едно, две, три!
Можете и по-добре. Хайде.
Ръцете горе! Ръцете горе!
Еха!
Завъртете. Завъртете.
Още веднъж.
Наредете се за снимка. Наредете се.
Супер сте. Хайде. Вдигнете ръце!
И сега моят човек.
Самият Роки. За Адам.
Хванете дръжка. Хванете дръжка.
Едно, две, три!
Това е част от възмъжаването.
Трябва да научи една част от Тора.
Ще я пее и чете.
Значи ще изрецитира мантра, ще я запомни и ще я каже,
и вече е мъж?
Нещо като мантра е. Да, не съм се замислял... Да.
Да, искам да кажа, всички знаем, че няма да стане мъж.
Имам предвид, на 13. Има си достатъчно проблеми, но...
Подобно е на това, което правих аз.
Аз казах и запомних клетва, обет.
Казах я пред братята си.
Бях посветен и...
За какво говориш? Какво посвещение... Станах Блъд.
А, добре. Бих се със седем човека.
Едновременно ли? Да. Демонстрираш сила.
Когато се промених и станах Блъд, бях на 12.
След това полагаш клетва.
Дават ти обет, който да рецитираш, трябва да го запомниш.
Знаеш ли, тогава, чувствах се,
уау, бих се със седем човека.
Чувствах се мъж. Това е възрастта на детето ми.
- Аз бях на 12. - Той е на 13.
Исусе Христе, на него не му се налага да се бие със седем мъже.
Много хора ме гледат и казват,
Нали знаеш, Прим, на 12 години си дете.
Причината беше, че си нямах никого.
Единствените хора, които ме приеха и ме обичаха
бяха приятелите на брат ми
и аз станах един от тях.
Взех решение, че ако у дома нямам семейството, което искам,
че семейството е извън дома, на улиците, те ме приеха.
И...
не мога да се откажа, но съм готов на голяма промяна.
Не искам същото за децата си.
Не искам сина ми да се чувства,
че единственият му избор са улиците.
Затова отделям време.
Ще намеря парите.
Всичко ще е наред утре.
Обещах на децата, че ще ги заведа в парка.
Значи ще трябва го направиш. Да.
И те няма да те оставят да забравиш.
Не, особено Нивея или Илайджа.
Защо си с мен?
- Защо съм с теб? - Аха.
Правиш ме щастлива.
- Как е? - Как е?
Какво става?
- Помниш ли Биби? - Да.
Добре. Помниш ли Рейло? Да. Как е?
Иди при Биби, вземи нещо и го занеси на Рейло.
Добре, човече.
Трябва да заработи.
Ей, как е?
- Как си, Рейло? - Как е, мъжкар?
Чух, че сега работиш с Примо. Да, човече. Какво става?
Мислиш се за голямата работа, а? Млъквай, човече.
Ти си плюнка. Млъквай, човече. Какво ти става?
Какво, да не ми каза да млъквам? Чу ме.
Знаеш ли къде се намираш? Знам точно къде се намирам.
Къде се намираш? Къде се намираш?
Какво ще направиш? Това е кварталът на Ло, човече.
Ти работиш за Примо, човече. Млъквай, човече.
Какво ти стана, човече? Какво? Как така какво ми става?
Човече, дръж кучките си под контрол. Знаеш ли къде се намираш?
Дръж кучките си под контрол. Какво стана?
Споко. Споко.
- Видя ли? - Да вършим бизнес.
Ей,
кажи на твоя човек, че съм го поздравил.
Пази се, човече.
- Майната ти. - Махай се оттук.
Кажи на момчето си да си махне тампона.
- Добре. - Майната ви.
Голям смешник. Новобранци!
Ало?
Ей, Пи.
Човекът ти го няма.
Той тръгна преди час.
Е, значи имаш проблем, братле.
Добре. Чао.
Каква става?
- Как е? - Хей.
- Какво става? - Нищо. Мотаем се.
- Как е, Андж? - О, хей.
Какво правиш? Една работа... Набързо ще я свърша.
Къде отиваш?
Не задавай въпроси, мила. Просто спри да питаш.
Добре съм. А ти?
- Да. - Добре.
До после!
Ей, Андж. До после.
Как е? Всичко наред ли е? Да, добре е.
Малко се позабави?
Не знаех, че ми засичаш.
Защо ме гледаш така? Какво се е случило?
Какво... Какво става?
Рейло се обади.
Не е получил доставката.
Какво?
Хубава разходка направи, а?
Не... Ей, Примо, човече, дадох му пакета.
Ами, значи имаме проблем.
Повикай всички. Събери ги.
Намини при Рейло и го провери.
- Добре. - Нали?
Да.
Седни, Джон.
Дадох му пакета.
Ако ме лъжеш, Джон,
баща ти ще се върти в гроба си, точно до твоя.
Ей, Прим, човече.
- Дадох му... - Спри да говориш.
Голямо доверие ти гласувах.
Нали знаеш?
Знаеш ли какво значи това? Стига, човече, дадох му...
Млъкни.
Гледай ме и слушай.
Всички те уважават,
заради мен.
Заради баща ти.
Този бизнес, всичко навън,
в основата му стои едно нещо,
уважение.
Кейси, Бенц, Вито, Миднайт,
всички работят за мен, заради уважението.
Знаеш ли защо?
Защото се страхуват от мен.
Защото ако някой се издъни,
има последствия.
Дори Рейло, и той го знае.
Дори няма да си помисли да дойде при мен с подобна лъжа.
- Дадох му... - Шът!
От твърде дълго се занимавам с този бизнес, по правилата.
Но теб... тези пичове те наблюдават.
И сега това?
- Как е? - Какво става?
Кажи ми. Какво стана?
Човекът ти не дойде. Ей, защо лъжеш, човече?
Нас ни познаваш, човече.
Майната ти. Сега наистина лъжеш.
Стягай си човека.
Наистина ли му вярваш? Наистина ще повярваш на него?
Стига, човече, този... Млъквай.
Казваш, че ме лъже,
че е откраднал пакета
и сега казва, че не е.
Знаеш ли какво значи това?
Говори! Знам, че знаеш какво значи.
Рейло ме лъже в момента.
Това ли казваш?
Взел ли е това, което ми принадлежи?
- Да. - Майната ти.
Ей.
- Кейси. - Майната му.
Вече знаеш.
Махай се от мен.
Хайде. Не се тревожи.
- Махай се от мен. - Това беше.
Тази работа, не е на майтап, момче.
Момче като теб, ще те очистят,
даже и в новините няма да го отразят.
Ти си поредната бройка.
На никого не му пука.
Няма да спрат. Нищо.
Там с Рейло,
само се защитавах.
И наистина не ме интересува, какво мислиш за това.
Тогава си куражлия.
Един път и ти да се защитиш.
Двамата с твоя старец идвахме тук да разпуснем.
Само че винаги през нощта.
Той харесваше това място.
И мен ме водеше тук през нощта.
Нека те попитам нещо.
Какво знаеш за убийството му? Какво се случи?
Знам, каквото и ти.
Случаен куршум.
В грешното време на грешното място.
Никой не иска да е там?
Знаеш ли, понякога,
аз се чувствам в грешното време на грешното място.
А ти?
Синко, там сме родени.
Смешно ли ти се струва?
Баща ти щеше да се гордее.
Същият като него си. Изобщо не си приличаме.
Малкото момче май порасна?
Не се шегувам, Примо.
Знам как стоят нещата.
Когато ти си замесен, няма случайни куршуми.
Хората имат вражда, а после си разчистват сметките.
Когато татко умря,
никой не си плати за това.
Шефът не трябва да живее така, нали?
Ти така ме научи.
Действията водят последствия, нали?
Знаеш ли какво, Джон?
Не за първи път имам пистолет, насочен към главата, братле.
Спомням си първия път.
Стига истории, човече.
Кажи ми какво стана.
Голямо момче си, Джон. Сети се.
Той стана голям.
Твърде голям.
Не искаше да прави бизнес, по правилния начин.
Всеки има шефове.
Баща ти се държеше, сякаш няма.
Затова му дойде времето.
Тъжно е, но не беше нищо лично.
Сега какво ще правиш?
Каквото би направил баща ти?
Аз не познавам баща си.
Може би една игра на баскетбол.
Може би ваканция на плажа всеки две години.
Благодаря ти, че ме научи.
Сега го познавам.
Разбирам го.
Знам точно какво би направил сега,
и какво би направил ти.
Но и това няма да направя.
Искам сладолед!
- Искаш ли сладолед? - Да.
Нали тъкмо яде?
Добре, давай.
Превод: Chikan4eto